Vänta, vänta... Han är en jägare. Han har ju vapen!
Vi har missbedömt situationen! Jag får panik!
Lugn! Vi är ju proffs! Vi har rånat en bank -
- vi har snott bilar, drogat en äldre...
Sluta, det blir bara ännu värre!
Tänk på Harriet.
Det här har jag sett på YouTube.
"Vill du finalisera ärendet?" Vad betyder det?
- Vill du skicka rapporten? - Vad gör du?
Vi ska skicka alla patientrapporter med en app nu.
Gud... Jag vet precis hur det där är.
Okej. "Vill du finalisera ärendet?" "Ogiltig åtgärd."
Man blir galen.
Jag tog med en klänning till dig som du kan ha på Bengts fest.
- Ja, den är ju inte tråkig... - Nej, precis!
Allvarligt talat, den här kan jag inte ha.
Varför inte? Jag köpte den på Thalia. Den var svindyr!
- Den är för rolig eller? - Ja!
Den är tidlös, flippad, kul!
Nej, jag köper en ny klänning. Jag tar lite av pengarna.
Självklart. Då kommer jag att ha den på festen.
Det kan du absolut. Den passar dig.
- Har du bytt gömställe igen? - Det här är ett säkert ställe.
- Det sa du sist också. - Jag har ättikssprit och gelatin.
Tror du Harriet nånsin skulle använda Kruskakli?
Unga älskar det. Hänger du inte med?
Men nu ligger pengarna i den här laxerburken.
Nämen, Jenny. Laxerar du? Har du varit förstoppad?
Du kan alltid komma till mig. Det är inget att skämmas över.
- Det gör jag inte. Det var länge sen. - Är det säkert?
Vad hände liksom? Det är bara 7 000 kronor kvar.
Du bor i en jättefin lägenhet, jag har ett hus i Frankrike.
- Men vi hade en hel del kvar. - Ja, men...
Vi kanske skulle göra en ny liten stöt.
Har du nån ny döende bankrånare på lut?
Säkert... Varför kan jag inte finalisera?
God kväll och jättevarmt välkomna till Kalmar Fellows -
- allihopa till den här stipendieutdeningen.
Jag heter Patrik Delborn som många vet kanske.
Lite speciellt i kväll eftersom min son är nominerad -
- så jag kommer att ta ett steg tillbaka och lämna över ordet...
Jag har kollat upp resor till New York till påsk -
- för jag har tänkt komma och hälsa på dig då.
Jag har inte fått stipendiet än!
Jag vet ju vilka betyg de andra har.
Och vi ska ju säga att ingen av er kommer att gå lottlös härifrån.
Tre av er får Guldnyckeln, vårt fina, fina stipendium -
- som bekostar tre års utlandsstudier.
Och de andra tre får 10 000 kronor var.
- En peng. - Det är inte kattskit det heller.
Och även gratis kaffe på Kullzénska i ett år.
Jag vill tacka för ett superfint samarbete -
- med Yvonne och Ingegerd på Kullzénska. Så gott kaffe!
Nästan så man hellre vill ha kaffet än stipendierna.
Men skämt åsido, supertack.
Ja... Då ska vi väl inte hålla ungdomarna på halster längre.
Det är ingen mening med att dra ut på det här.
Vinnare av årets Guldnyckelsstipendium är...
...Johan Davidsson!
Daniel Röshoff!
Och... sist men icke minst...
...Filip Delborn. Stort grattis!
Vi skulle göra sånt där oftare.
Om jag bara inte jobbade jämt.
Hej, tjenare!
- Trevligt att se dig här. - De hade inte Blanc de Blanc.
- Det gör ingenting. - Dra mig i snoppen!
Är det inte konstvärldens egna neandertalare -
- Jan Stensson? Det var fan inte i våras, du!
Bert! Det här är min fru Cecilia.
Hej! Wow, så ni ska ropa in lite konstelikonst?
Inte privat. Jag är rådgivare åt Patrik Delborn, samlare i Kalmar.
Har ni spetsat in grisögonen på nåt speciellt?
Det är ju mycket fint. Men Vendela Klerks "Call to action" -
- är vi lite sugna på. Du, då?
Den är min! Jag älskar den skiten.
- Du får köpa nåt annat. - Må bäste man vinna.
Det kan bli dyrt. Men då vet du vem du sms: ar -
- så kommer kulorna... - Hallå. Tjena.
Han har precis sålt ett sms-låneföretag.
Han är stenrik.
Filip. Härligt.
Det här är för fan inte klokt.
Hur fan kan Filip få det här?
Det är ju solklar nepotism!
- Våra jävsregler är helt... - Skitsnack, Gunnar!
Du kunde ha pratat så Harriet fick det.
- Det hade också varit nepotism! - Nej! Eller jo, lite kanske.
Men det hade varit rättvist.
- En rättvis nepotism! - Tyst.
Så har vi kommit fram till nummer 50.
Vendela Klerks verk "Call to action"
- Är det det där? - Det är en installation.
- Okej... - Stort intresse på denna.
Vi väntar på en linje, så jag ber er samla er.
Då får Patrik instruera sin städerska -
- så hon inte slänger plastpåsar för flera tusen.
- Utropspriset är tre miljoner. - För plastpåsarna?
Nej, hela installationen.
Då har jag fått klartecken och vi börjar.
Vi har ett utrop på tre till 3,5 miljoner.
Upp med hakan, gumman. 10 000 är inte kattskit det heller.
Och så får jag ju gratis kaffe på Kullzénska.
- Ja, du är ju där jämt! - Jag jobbar där. Det ingår.
Ingår...?
Du...
Ursäkta? Calle? Jenny, Harriets mamma.
Jag måste bara fråga: Hur valde ni ut de som fick utlandsstipendier?
- Var det bara på studiemeriter? - Ja...
Eller det har varit en sammanvägd bedömning.
Vi har tagit flera faktorer...
Jag är ju lärare på Stagg och jag vet ju att Harriets betyg -
- är oerhört mycket bättre än de som vann.
Det måste ha varit andra saker som ni bedömde.
Vi tänker så här... Tjejer har ju högre betyg -
- än vad killar har i den här åldern.
Rent generellt. Det vet du. Killar halkar efter nåt fruktansvärt.
Och här står vi med tre killar och de har halkat efter.
Då ingår det i Fellows-andan att hjälpa fram dem -
- och ge dem en chans.
För tjejer som Harriet, de är flitiga -
- duktiga, de har bra betyg. Det kommer att gå bra för dem ändå.
- Så det är så ni har resonerat? - Om vi inte hjälper de som behöver...
...vem ska vi då hjälpa?
3,4. 3,4 är bjudet i mitten.
- Och en femma. - Vi har 3,5 miljoner.
Ska inte du bjuda?
3,5 miljoner. 3,6 miljoner. Mannen i blå kavaj.
- 3,7. - Vi har en ny budgivare på telefon.
Vi har 3,8. Spade 21.
Där kom han. Vad roligt, Janne, att du är med.
- Det är inget pingisrack. - 3,9. Och fyra miljoner.
Vi har fyra miljoner hos damen i grå päls.
- Och där kom den. - 4,1 miljoner från spade 44.
- Är det nu alltså? - Ja, nu.
Grattis, Patrik. Otroligt välförtjänt. Verkligen.
Var kom det ifrån liksom? Men det var kul.
- En jätteöverraskning. - Jag pratade med Filip nyss.
Han har verkligen huvudet på rätta stället.
- Han är taggad. - Verkligen.
Jag hörde att det skulle vara en sammankomst hos dig -
- om några veckor. Roligt.
Det är en lite mindre grej, med lite mer seniorer.
- Jag förstår. - Men...
- Kom du med! - Ja, gärna...
Vad roligt. Det ser jag fram emot.
Då får jag mingla vidare in på dass. Das Boot här.
- Alltså, snälla! - Det är synd om grabben.
Bjuder du in alla det är synd om blir det jävligt trångt på festen!
- 5,5. - Vi har 5,5.
5.5 million crowns is bid.
- Patrik Delborn. - Patrik, det är 5,5 nu.
- 5,5, okej... - Jag kan inte rekommendera det.
- Det är för högt. - Skulle inte tro det.
- Mannen med telefon... - Vänta.
- Janne, åk hem, för fan. - Höj till 5,6.
- Okej. 5,6. - Vad fan håller du på med?
5,6 miljoner kronor är bjudet.
5,6 är bjudet. 5 million, 600 000.
- Vi har 5,6 mijoner. - Jag måste ha den skiten.
- Och 5,7. - Nu höjde han till 5,7.
Det går ju inte. Nu lägger vi oss, Patrik. Okej?
- Första... - Nu lägger vi oss. Hör du mig?
Lägg sex stenar på den motherfuckern. I kid you not. Sex stenar.
- Lägg det nu! - Sex miljoner.
Sex miljoner från spade 21. Vi har sex miljoner kronor bjudet!
- Sex miljoner?! - Första, andra...
- ...och tredje! - Vi fick den.
- Game on! - Helvete!
Hur kan ni klappa? Den är ju inte värd det!
Hur fan kan ni hålla på? - Janne, din jävla kuk!
Jag bjöd mamma på 40-årsfesten förresten.
Det vore trevligt om din mamma kunde komma också.
Jättesnällt, men jag tror att hon är lite gammal.
- Hon orkar inte med nån fest. - Jag vill så gärna träffa henne.
Ja... Du är snäll. Men vi skulle kunna äta lunch med henne.
- Jättegärna. - Det gör vi.
Du, det var en annan grej som jag tänkte lite grann på.
Det kanske börjar bli dags att ta nästa steg.
Vadå, menar du?
Det börjar bli lite bökigt att släpa juicemaskinen fram och tillbaks.
Du kan väl ställa den här?
- Ja... - Jag skojade bara.
- Jaså? - Vill du att vi flyttar ihop?
Ja... Jag tänkte annars att vi kunde byta nycklar.
För ibland är du sen. Jag står utanför och väntar.
Med nycklar kunde jag gå in och juica på direkt.
- Vill du att vi ska flytta ihop? - Jag vill inte stressa dig, Jenny.
Vi stressar inte. Vi börjar med att byta nycklar.
- Ska vi göra det? - Det blir jättebra.
Tyckte du om den? Jag hade i både basilika och mynta.
- Det kanske blev lite väl crazy. - Den smakade dig.
Och det tycker jag om.
Du juicar så mycket ut, Bengt.
- Här, varsågod. - Nej, den ska ligga i appen nu.
- Det funkar inte. - Då får du prata med IT.
Eller så kan du väl bara ta den där? Varför ska vi hålla på med appen?
För det nya datasystemet kostar 120 miljoner.
Har den här datagrejen kostat 120 miljoner?!
Det här är så sjukt!
Fast nu tänker jag att det kanske inte är så bråttom egentligen.
För jag kanske får förlängt på caféet i höst -
- och Sofia kommer att vara kvar i stan.
Men att jobba på café är kul ett litet tag.
Jag tänker mer på vad du ska göra sen.
Om du skulle kunna studera i USA ändå -
- skulle du göra det då?
Ja, fast hur skulle jag kunna det?
Det finns säkert andra stipendier att söka.
Jag skulle kunna undersöka det.
- Men åker du då, om jag fixar det? - Ja, det är klart jag kommer att åka.
Okej? Vad har du shoppat för nånting? Får jag se?
Just det, det är en klänning till Bengts 40-årsfest.
Fin. Du tycker inte den är lite tantig?
Nej. Den är inte tantig. Det är lite svårt att se i påsen -
- men när den sitter på, är den väldigt vacker.
Okej. Vad bra! Då tycker jag du ska köra på den.
Vill du ha lite mer dricka?
- Tack, det är så bra. - Hej!
- Kom in! - Vad roligt!
Här ska du få träffa min mor Karin. - Jenny.
- Trevligt att träffas. - Tack detsamma.
- Vilken fin klänning du har. - Tack....detsamma.
Ja, tack...
- Ja, ja... - Jaha, nu blev det så.
Ta dig nånting att dricka så väntar jag på dig.
Hej, hej. Jenny heter jag.
- Hej! Men vi har ju redan hälsat. - Det tror jag inte.
Jo. Det är väl du som är Bengts mamma?
Nej, jag är... Bengts flickvän.
- Förlåt... - Nej, vi har samma klänning bara.
Ja, men... Vad snackade jag om?
Jo, Liam har blivit helt hooked på det.
Ska du inte ha med dig en påse med mat hem?
- Hej, du! Hallå! - Grattis!
- Nej, men tackar, tackar! - Hälsningar från Jan, så klart.
- Tack, vad fint. - Det här är min mamma.
Lite roligt ändå att Bengts mamma hade sån fingertoppskänsla -
- när det kommer till klänningar.
- Snälla, sluta nu... - Förlåt. Förlåt mig.
Jag vet hur jobbigt du har det med stipendiet och allt.
Vilka gubbar. Exakt som med omorganisationen på sjukhuset.
Det är samma vänskapskorruption.
Ja, precis. Så är det. Man blir galen på det där.
Samma gubbar, fellows, som håller varann om ryggen -
- och ordnar jobb åt varandra. Konsultbolag.
De har skurit guld med täljkniv.
Patrik Delborn, hans bolag, till exempel.
Du, jag har tänkt på en sak.
- Kan vi gå ut på balkongen? - Ska du röka?
Nej, nej. Kom.
- Vad gör du? - Feströker.
- Nämen... - Det har jag inte gjort på tio år.
Lägenhetsfest! Det var 20 år sen jag var på det.
Jag tycker att det är underbart att du har träffat Bengt.
- Du... Jag har tänkt på en sak. - Ja?
Jag tycker vi ska göra en ny stöt. Jag skojar inte.
Jag tycker det. Och den här gången ska pengarna gå till kvinnosaken.
Alltså kvinnors jämlikhet. Jag tycker vi ska rikta oss till unga kvinnor -
- och hjälpa dem på vägen till en bättre utbildning.
Jag tänker på Harriet. Sist sa vi att vi gjorde det för kvinnornas sak.
Men hur har kvinnorna fått det bättre?
Precis, inte ett dugg.
- Vi har fått det lite bättre... - Fast har vi det?
Jag menar, du har sommarhus och jag lägenheten...
Jo, men vår situation är ju densamma. Vi sitter i samma båt.
Samma gamla skitbåt, medan männen seglar förbi -
- i sina lyxjakter utan att ens lägga märke till oss.
Jag kan inte ens tänka på hur mycket pengar de har tjänat -
- på den där omorganisationen. Mer än jag nånsin kommer göra.
- Och det är ju kriminellt om nåt! - Kriminellt?
Jag tycker det. Det är ju skattepengarna de tar!
Jo, de utnyttjar systemet till varje pris!
- Jävla kapitalistutsugare! - Du, lugna ner dig.
Du låter som de där sunkiga stalinisterna hemma i Göteborg.
Herregud, du får tänka över din politiska analys!
Okej... Ja...
Så du tycker inte vi ska begå ett brott till?
- Ett till rättvist brott? - Jo!
Det är klart jag gör.
- Du gör det? - Ja!
Absolut!
- Bra! Jättebra! - Ja!
Du? Jag vet vad vi skulle kunna göra.
På Kalmar Fellows har de ett stipendiekapital.
Det är på flera miljoner. Det tycker jag vi ska ta.
Fast det är ju investerat, inte pengar som bara ligger.
- Hur skulle vi komma åt det? - Det blir nåt databrott då.
Ja... Men vi är så dåliga på datorer.
Nej... Vet du vad jag tycker vi ska göra?
- Vi snor Patrik Delborns konstverk. - Va?
Den där tavlan som Jan köpte åt honom?
Det är ingen tavla, det är en installation. Men precis, den.
Vet du vad den är värd? Sex miljoner.
Sex miljoner?! Alltså, vad fan ska hans jävla son -
- med ett stipendie till när han har råd med en tavla för det?!
Jag blir galen! Vi tar den! Vi gör det.
- Men hur? - Hur är inte det största problemet.
Det kommer vi att klara. Men hur blir vi av med det?
Vi måste sälja det, annars är det inte värt nåt.
Vi får hitta en hälare. En riktigt skum jävel.
Som kan konst.
När man skär upp kött så skär man mot fibrerna så det inte blir segt...
Du, när du köper konst, hur kan du veta att den inte är stulen?
Man får försäkra sig så gott det går. Ofta finns det ju papper -
- på den som har ägt tavlan tidigare.
Men när man lägger upp köttet på tallriken -
- skär man faktiskt med fibrerna.
Du handlar ju bara på respektabla ställen.
Du köper inte konst ifrån... Vilka säljer stulen konst?
Det finns gallerister som har otroligt böjliga samveten.
- Menar du det? - Javisst, usch.
Fast, varför ska man göra som man alltid har gjort?
Skär man upp köttet med fibrerna, sen skär man ändå mot fibrerna.
Så det blir samma sak ändå. Titta här.
Man får större och finare skivor.
Vad kan det vara för gallerister?
En sitter anhållen just nu här i Kalmar.
Hon försökte sälja tavlan som stals ifrån Kalmar slott.
För flera år sen. Kommer du ihåg?
Det är ju hemskt!
Vad är det för gallerist?
Vad hette hon? Julia Danckelmann från Göteborg.
- Fruktansvärt... - Ja, det är ju inte klokt.
Ett gammalt fint familjegalleri.
- Smaka! - Ja...
- Segt. - Nej...
Skar du mot fibrerna? Mot fibrerna?
Säkert? Det kan ju inte vara segt då.
Jättesegt! Jättetorrt.
Det var ingen stor innovation som går till mathistorien.
Var det så att ni gav tre killar stipendier?
- Röstade du för det? - Tvärtom. Jag motsatte mig det.
Så blir det om inte kvinnor är med. Män ger stipendier till andra män.
Jag tycker det är ålderdomligt, men jag är i minoritet.
- Jag kan inte... - Du kan väl?
"Måste man göra som man alltid gjort?", sa du. Om köttet.
Ja, det gjorde jag. Men du ser ju hur det blev också.
Vet du vad? Jag tar sås. Sås och potatis. Det här blir gott, du.
Tobbe, du vet. Han skämtade -
- om att jag köpte klänningen du hade på festen -
- för jag ville att du skulle se ut som min mamma.
Nån Oidipus-grej.
Vi ska inte bry oss om vad andra tycker.
Nej, precis. Vi är som Romeo och Julia, du och jag.
Ja, det är vi.
Vi kämpar för vår kärlek mot en oförstående omvärld.
- Ja, det är sant. - Vad är det som lyser i fönstret?
Öster är där och Julia är solen!
Romeo, min Romeo. Varför är du Romeo?
- Sen kan jag inte mer. - Jag kan hela utantill.
Nä... Du är knäpp, Bengt.
Hur kan man inte kunna mästerverkens mästerverk utantill?
- Det är du som är knäpp! - Nej, du!
Du... Koko! Nämen, så dumt...
Nej, nu får vi sluta pussas. Mamma väntar på oss.
- Var det gott? - Jättegott var det.
- Väldigt fint hem du har. - Tack, kära du.
Väldigt fina gardiner också. Går ju knappt att få tag på såna nu.
- Inga telefoner vid matbordet! - Jag vet.
Men det är en viktig grej från Harriet.
Harriet klarar sig nog. Hur mår hon förresten?
- Fick hon stipendiet? - Nej.
Det var väl lika så gott. Varför åka ända till Amerika?
- Nu var det det hon ville. - Ekonomer som jobbar så mycket.
Hur ska hon mäkta med både det och bilda familj?
Nej... Jenny hade också såna storvulna planer en gång i världen.
- Jaså? - Hon skulle bli marinbiolog.
Jaha...
Bra att det inte blev av med det.
Herregud, hur skulle du ha kunnat fara hit och dit -
- omkring hela världen?
- Nej, nej, nej. Precis. - Nej, ska vi inte ha lite kaffe?
- Ja. - Gärna det, tack.
Jag ska gå och hämta det.
Du hade blivit en superbra marinbiolog.
Du hade kunnat tämja vilken haj som helst.
Här ska du se. Hon står åtalad för att ha försökt häla en tavla.
Hon är förmodligen kriminell. Och hennes galleri går urdåligt.
Här är årsredovisningen. Och hon har ett horn i sidan -
- till Vendela Klerk.
Vendela Klerk?
Konstnären som har gjort installationen Patrik köpte.
Julia ärvde det här galleriet av sin pappa -
- och Vendela var deras viktigaste konstnär.
Pappan upptäckte henne. Och Vendela hade lovat pappan -
- att stanna kvar. Så fort han dog, lämnade hon.
- Vad hemskt, du. - Klart hon vill ge igen!
- Jättebra jobbat, Cissi! - Okej, då kör vi.
Ja, jo, det gör vi.
Jag har ju också gjort en del research.
Och då gäller det omorganisationen på sjukhuset.
Journalisterna har grävt i det -
- och det har blivit tiotals miljoner dyrare än det borde ha blivit.
Och landstingsrådet som har klubbat igenom allt -
- är med i Fellows, så klart.
Det är ju det jag har sagt! Politikerna betalar överpriser -
- till sina kompisar. Lappen ska vara bak.
Och det är skattebetalarna som får stå för notan!
Nu riktar vi oss mot en privatperson.
- Men det är ju en korrupt sådan. - Han har inte begått nåt brottsligt.
Som vi vet. Han har säkert utnyttjat systemet väldigt aggressivt, men...
Du sa ju själv att de som har tjänat pengar på omorganisationen -
- inte är brottslingar.
Nej, det är inte brottsligt, men det är nån gråzon.
De är omoraliska. Det är de.
Jo, det är de faktiskt.
Eller... De är i alla fall delvis omoraliska.
Vi vet ju inte hur de lever för övrigt liksom.
Men eftersom vi bara tar en del av det de äger -
- så är det ju en slags moralisk utjämning.
Nu fattar inte jag.
Patrik Delborn är ett svin. Vi behöver inte komplicera det mer.
Du ser väldigt rysk ut. Precis som förra gången.
Kanjesjna. Svetlana is back!
Svetlana? Ska du inte byta namn?
Men, hallå? Vi ska inte döpa ett barn.
Svetlana is good. Otjen harasjo. Na zdorovje. Okej?
Ja, okej.
Jag vill gå på rättegången mot Julia Danckelmann.
- B26, på andra våningen. - 26... Spasiba.
Hej. Välkommen.
- Mitt i maten. - Jag söker Sverker.
- Det är jag. - Du sa Micke Martin.
Nej, jag sa "mitt i maten". Vem fan är det?
- Nicke Rundqvist. - Är det Runkarn?
Ja... Är det fortfarande skottpengar på den där ryska kärringen?
Ja...
- Pizzeria Napoli. Ja, tack? - Är det Ivan?
- Ja. - Bra. Det är Sverker från klubben.
- Hej. Vad vill du beställa? - Nej, ingenting.
Kommer du ihåg att vi snackade om ryskan -
- som beställde typ 20 Hawaii av dig i julas?
- Vill du ha 20 Hawaii igen? - Nej, lyssna nu.
Det är en ryska på tingsrätten som ser ut precis som hon.
Du måste dit och kolla om det är samma.
- Jag står och gör pizza! - Håll käften, för fan!
- Det är 20 lax i hittelön! - Du, jag sticker nu.
Jag måste dra. Jag är tillbaka om tio minuter, en kvart.
Julia, jag tänkte att vi ska gå igenom ett par saker...
Jag måste bajsa först.
Psst! Julia. Vänta.
Okej. Lyssna. Jag har ett affärsförslag till dig.
Va? Har du affärer?
Ja, jag har en sak som du kan sälja.
- Du kommer att tjäna stora pengar. - Va?
Det här kommer nog att intressera dig.
Det har att göra med Vendela Klerk. Du vet?
Mitt namn är Svetlana. Jag kommer från Ryssland.
Jag är feminist. Pussy Riot-kampen.
Du vet, kämpa.
Mitt nummer står där. Snälla, ring.
Telefon. Okej? Bra.
- Ey! Ey! - Va?
Ursäkta. Du kanske kan hjälpa mig.
Jag försöker komma ihåg namnet på en ö.
En mycket berömd ö. Där man dansar hula-hula.
De säger "aloha". Vad heter den ön?
- Hawaii. - Hawaii, just det.
- Tack så mycket. - Hur så?
Jag kanske åker dit nån dag. Vem vet? Tack.
- Kör. - Det är hon.
Såg precis likadan ut. Och lät precis som när hon beställde.
Jag fick henne att säga Hawaii. Vill du veta hur?
Nej, det är bra. Vad gör hon nu?
Hon snackade med nån tjej från rättegången och drog.
Gå efter henne då, för fan! Ditt förbannade pizzaluder!
Spring!
Kuken!
Galleristen som stod åtalad i Kalmar tingsrätt -
- för att ha försökt sälja en stulen tavla har nu friats.
Galleristen hävdade att hon inte visste att den var stulen -
- utan handlade i god tro. Nu över till vädret.
Är det mellanrost det här, eller?
Ni två får hålla span på galleristen -
- och se om rysskärringen dyker upp. Det är det vi har att gå på.
- Vadå? Ska jag? - Ja, du kan ju peka ut henne.
- Vill du ha hittelönen? - Jag har ju hittat henne.
- Du har sett henne, inte hittat. - Sverker...
Kan jag få prata med dig en stund?
Tagga ner.
Du kan inte dra in mig.
Jag har en fotboja. Det är ditt fel, du fick mig inte friad!
- Du sköt en snut! - Jag var hög som en julgran!
Rysskärringen petade grejer i en pizza!
Det hävdade jag i rättegången, så du slapp fängelse.
Du skulle ha fått mig friad!
Jag fick dig friad för mordet på Krimmy och Olle!
Hur svårt var det? Jag är ju för fan oskyldig!
Pillan och ungarna lever på existensminus -
- för att jag går runt med bojan! Vi måste ha tillbaks våra stålar!
Det är Handelsbankens stålar, om man ska vara redig.
"Redig"? Vad är det för jävla dialekt? Du är född i Stockholm!
- Jag har förändrats. - Ja, du låter som ett jävla pucko!
- Redig! - Jag har jättestressigt på jobbet.
- Ja, sure... Ska du köra den också? - Så är det.
På riktigt... Alltså, det...
Jag är din bror och vill hjälpa dig, men som advokat.
Jag kan inte hålla på med sånt här mer.
Jag har precis startat egen firma.
Skulle jag åka fast för nåt nu, kan jag bara stänga igen.
Förstår du? Då kan jag stänga butiken för gott.
- På riktigt, Sverker. - Jag fattar allt det där.
Och jag vill inte dra in dig i det här -
- men jag har inget val! Vi måste ha våra stålar!
Jörgen, det kommer folk fram till mig ibland och säger:
"Vad är det för jävla idiot du har till brorsa?"
Hur fan tror du det känns? Och vad tror du jag säger?
Jag säger ingenting. Jag sänker de jävlarna bara.
För att för mig är du en del av oss.
Vi är... Vi är familj.
- Ja, jag är ju din bror. - Exakt.
Okej, jag spårar upp henne, men sen får du och Yngve sköta resten.
- Okej? - Han är utomlands i för sig.
- Ja, men... - Det är okej, det är okej.
Då får ni sköta det. Jag spårar upp henne, inget mer.
Vi gör så. Ta det lugnt.
- Tom! - Julia!
Renässansmannen. Ska vi...?
Underbart att du är tillbaka. Det måste ha varit fruktansvärt.
Ja, det har varit en pärs. Men nu fokuserar vi på dig.
Det höll på och höll på! Rättegång, häktad, du!
Julia, du är en jätteduktig gallerist. Ambitiös och framåt.
Därför är det fruktansvärt tråkigt att vårt samarbete måste upphöra.
- Tyvärr. - Vänta, vad gör du nu?
Julia, du har varit insyltad i brott.
- Du har blivit misstänkt för häleri. - Men friad.
Jag vet att du är oskyldig. Men många kommer att misstänka.
- Vad visste jag? Vad visste han? - Nu är du konspiratorisk.
Du har panik, men jag föreslår att vi tar en kaffe -
- och pratar igenom det här.
Beslutet var inte lätt. Det är inte bra för businessen!
Jag måste ha mat på bordet. Ska jag äta färg? Va?
Öppna dörren! Nu hjälper du till att öppna dörren åt mig.
Sluta.
Tjena, det är jag. Läget? Det händer grejer, du måste komma hem.
Kan du snacka? Är linan säker?
Slå på Facetime.
Den här linan är i alla fall säker!
- Vad fan har du gjort? - En sex-, sju-, åttahundring. Rent.
Typ en mille på stan.
- Hur fan kom du över det? - Som att stjäla godis från småbarn.
- De är idioter här nere. - Okej...
Yngve, ta det lugnt nu, för fan...
Yngve? Yngve!
Som att stjäla papaya från en liten björn, din fitta!
Du, jag har tänkt på en sak. Jag tycker vi ska inrätta en stiftelse.
Anonymt, förstås. När vi har sålt konstverket.
Sen delar vi ut stipendier till unga flickor.
Harriet kan bli första stipendiaten om det är okej?
- Det är det. - Resten ger vi bort till andra.
Ja, inte riktigt allt, så klart.
Jo... Allt!
Lite måste vi ju behålla själva.
Jag behöver bygga en pool i Frankrike.
- Du behöver en pool? - Ja...
Nej... Jag tycker att allt ska gå till kvinnosaken den här gången.
Fast... Men... Man måste ju kunna tjäna pengar -
- fast man sysslar med välgörenhet. De som jobbar på Röda Korset -
- måste få marknadsmässiga löner.
- Annars finns det inget incitament. - Vadå incitament?
Till att arbeta med välgörenhet!
Det måste finnas incitament för dig och mig.
Incitament till att stjäla, menar du?
Ja, stjäla till välgörenhet.
Herregud... Vi kan ju inte vara helt självutplånande.
En liten summa behåller jag till en pool -
- och så kan du ha en slant så du kan hälsa på Harriet -
- när hon pluggar utomlands. Hon kommer att behöva ditt stöd.
Det är väl inte mer än rättvist ändå? Va?
Du, det är barnen.
Det är Julia.
- Svetlana? - Hej. Det är Julia Danckelmann.
Jag skulle vilja ses och diskutera ditt affärsförslag.
Vi kan ses.
Text: Pablo Diaz Bernal www.sdimedia.com